Selle lõigu pildile püüdmisega saaks hakkama ka vähese kunstiandega õnnistatud joonistaja – sedavõrd korrapäraselt saaks ta maha märkida üksteisest kaugenevad paralleeljooned, millega üht perspektiivi kaugenevat ruumi kujutada saab. Mäletate ju seda joonistamisõpetust, kus kõigepealt tuli joonistada kauget perspektiivi kujutav kastike ja vedade selle nurkadest kiirtena välja jutid, mis kujutatava ruumi justkui lähenevaid piirjooni tähistavad, eks? Seks puhuks peaks tänava joonistaja seisma tänavalõigu mõttelises lõpp-punktis keset sõiduteed ja suunama pilgu kesklinna poole. Mõnel kenal kevadisel argihommikul võib seda üsna julgelt teha – nood on siin provintsilinnale omaselt vaiksed ja autoliiklus on olematu.
Osa lapsepõlve mängumaast